Hiljaa, tai katkaisen kaulasi!
Mikä on nimesi? Kovempaa! - Pip.
Pyydän, älkää...
Onko sinulla sapuskaa? Onko? - Ei ole.
Nouse ylös.
Paksut posket... Voisin vaikka syödä ne.
Missä äitisi on? - Tuolla. Veljieni kanssa.
Oletko orpo? Kenen kanssa asut?
Sisareni. Hän on naimisissa seppä Joe Gargeryn kanssa.
Sepän kanssa?
Tiedätkö mikä viila on? Ja sapuska? - Se on ruokaa.
En ole täällä yksin.
Lähistöllä piileksii nuori mies, jonka rinnalla minä olen enkeli.
Hän osaa kaivaa esiin pikku poikien sydämen ja maksan.
On turha yrittää piilotella.
Huomenna tulet tänne hautuumaalle viilan ja sapuskan kanssa.
Ei sanaakaan kellekään. Silloin voin yrittää pidätellä sitä miestä.
Onko selvä? Painu kotiisi.
Siinähän sinä olet! Sisaresi on etsinyt sinua.
Hän on sotajalalla, ja hänellä on rottinki mukanaan.
Teen parhaani. Mene oven taakse.
Missä olet ollut?
Olin huolissani! Missä olit? - Hautausmaalla.
Olisit haudassa itsekin, ellei minua olisi.
Kuka sinut kasvatti? Ja miksi ihmeessä kasvatin?
Hae tervavesi. - Nythän on joulu...
Pitäisikö minun olla sinulle vielä äitikin?
Koidut vielä kuolemakseni. Sekös teistä olisi hauskaa?
Tervavettä. Pidä varasi.
Pöytään ja heti!
Taas on karannut yksi vanki.
Mistä hänet oli tuomittu? - Murhasta kai.
Vankilaan joutuu, jos murhaa. Tai kyselee liikoja.
Missä leipä on?
Minä söin sen.
Vai söit?
Anteeksi?
Toitko kaiken? - Toin. Tässä.
Mitä pullossa on? - Konjakkia.
Pyysitkö jonkun seuraamaan sinua? - En tekisi niin.
Hauskaa että piirakka maistuu. - Ja hyvälle maistuukin.
Riittääkö siitä hänellekin? - Kelle?
Sille joka haluaa syödä maksani. - Ai hänelle?
Ei hän halua piirakkaa.
Hän näytti nälkäiseltä. - Mitä sinä tarkoitat?
Näin hänet äsken joen rannassa.
Minunlaiseni? Naama mustelmilla? - Niin.
Viila tänne!
Jahtaan häntä kuin koiraa. Antaisinko hänen mennä?
Hyvää joulua. - Ja jatkaa ivaamistani...
Hukutan sen roiston.
Laulakaa sielut kaikkialla nyt kun joulu on
Laulakaa sielut kaikkialla joulupäivän aamuna
Tulkaa kaikki, riemuitkaamme...
Kaunista!
Onpa hieno lihakimpale!
Kiitämme rouvaa juhla-ateriasta.
Antakoon Herramme meille vilpitöntä kiitollisuutta. Aamen.
Siinä kuulit, ole kiitollinen. - Varsinkin kasvattajillesi.
Mistä johtuu, etteivät nuoret koskaan ole kiitollisia?
Koska ovat pahoja. - Paha pikku vintiö!
Eivät herttaisia vaan pahoja!
Kastiketta, herra Wopsle? - Liha sen kuin irtoaa luusta!
Niin mureaa ja hyvää.
Tosiaan. Hyvät naiset ja herrat, säästäkää tilaa possupiirakalle.
Se on lahja herra Pumblechookilta. - Olette sen ansainnut.
Haenko sen heti? Haen sen heti.
Kuten tapaan sanoa: Pala possupiirakkaa on aina paikallaan.
Varsikin konjakin kanssa. - Viisaita sanoja.
Se on jossain täällä! Sen piti olla.
Herra Pumblechook? - Konjakissa on tervavettä!
Tules tänne! - Minne olet menossa?
Kuuma ahjo... - Mainiota, seppä.
Iljettäviä miehiä. Sellaisia ei mielellään tapaa yksin.
Oletteko nähneet? - Emme.
Terveydeksi! - Kiitos.
Mainiota. Löysimme ne kahtia viilattuina.
Mutta karkuri pannaan vielä rautoihin.
Sopisiko herroille ajojahti? - Ilomielin!
Matkaan sitten. Riviin!
Nopeasti. - Tule, Pip.
Toivon ettemme löydä häntä. - Niin minäkin, vanha veikko.
Täällä, kersantti!
Tule sieltä!
Menkää väliin! Menkää!
Menkää, senkin pelkurit! Äkkiä!
Kiikissä! - Tappelu seis!
Mitä te odotatte? Menkää jo! Sinne vaan!
Älkää estäkö minua! - Hän yritti tappaa minut!
Minä otin kiinni Compeysonin! Otin kiinni ja luovutin teille.
Jalkaraudat tänne. - Hän yritti tappaa minut.
Antaisinko hänen jatkaa touhujaan? - Päästäkää hänet.
Hän yritti tappaa minut! - Ole hiljaa!
Minulla on sanottavaa. Eräänlainen tunnustus.
Varastin kylästä vähän sapuskaa. Otin viilankin.
Otin kaiken sepältä. Otin konjakin ja piirakan.
Onko teiltä viety piirakka? - Vaimoltani.
Te siis olette seppä? Olen pahoillani, että söin piirakkanne.
Se oli oikein. Kenenkään ei pidä nähdä nälkää.
Eikö totta, Pip?
Pip... - Liikettä!
Jalat veneeseen. Kas noin.
Sinä se vasta olet oppinut. - Toivottavasti minusta joskus tulee.
Lue, Joe. - Ai että lukisin...
No luetaan...
"Rakas Joe. Toivottavasti voit hyvin."
"Pian voin opettaa sinua, Joe."
"Se olisi juhlaa!"
J... O... En sitten ikinä ole nähnyt hienompaa O:ta.
Kyllä lukeminen on mukavaa. - Ehkä voin vielä opettaa sinua.
Ehkä, mutta pelkäänpä että olen hirveän kovapäinen.
En niin kuin sinä, pikku lukumies.
Ollaan aina parhaat ystävät. - Aina parhaat ystävät.
Ja kun saan sinut oppipojakseni, se on juhlaa.
Gargery!
Varmaan kolmen kilometrin päässä.
Gargery! - Paras lähteä kotia päin.
Vielä et minulle pärjää!
Eiköhän poika nyt sentään ole kiitollinen.
Kunhan ei hemmottelisi häntä piloille. - Tuskin.
Kuka? - Neiti Havisham, kukas muukaan?
Herra Pumblechookilta... - Hänen vuokralaiseltaan.
...kysyttiin, tiesikö hän ketään lasta, joka voisi tulla leikkimään.
Ja niin hyvä kun hän meille on... - Olette sen kyllä ansainnut.
...hän mainitsi tämän pojan. Ja poika lähtee.
Rikastumme hänen leikeillään. - Minä en halua!
Haluatko päästä herrasväen pariin vai jäädä tänne tuon tomppelin kanssa?
Jäädä tänne.
Mitä!
Hengitä, kultaseni.
Kuusi kertaa kuusi? - 36.
Miinus 35? - Yksi.
Plus 119? - 119... 120.
Jaettuna 84:llä? Annahan kuulua.
Aloitetaan alusta. Paljonko on 12 kertaa 39?
Neljä kertaa 17? Liian hitaasti, 68.
9 kertaa 13? - 117?
Muista paikkasi ja käyttäydy niin että se on kunniaksi rouva Gargerylle.
Kello seisoo. - Älä siitä välitä.
Nimenne? - Pumblechook.
Haluatteko tavata neiti Havishamin? - Jos hän toivoo...
Ei toivo. - Tule, poika. Poika!
Pelottaako sinua? - En tiedä.
Mene sisään. - Teidän jälkeenne, neiti.
Kuka siellä? - Pip, hyvä rouva.
Pip? - Pumblechookin poika. Tulin leikkimään.
Tosiaan.
Tule että saan katsoa sinua.
Katso minuun.
Pelkäätkö naista, joka ei ole nähnyt aurinkoa vuosiin?
En, rouva. - Tule lähemmäs.
Saan toisinaan mielihaluja -
ja juuri nyt haluaisin katsella leikkejä.
Joten... leiki. Ala leikkiä.
Oletko juro ja uppiniskainen? - En ole. Anteeksi etten osaa leikkiä.
Jos valitatte minusta, sisareni raivostuu. Kaikki tämä on niin uutta.
Kutsutaan Estella. - Estella!
Saat sen vielä joskus, kultaseni. Ja kannat sitä arvokkaasti.
No niin. Pelatkaa nyt korttia.
Hänhän on vain naapurin poika! - Voit murskata hänen sydämensä.
Mitä osaat pelata? - Vain köyhdytyspeliä.
Vai niin... Köyhdytä hänet sitten!
Solttu. - Hän sanoo sotamiestä "soltuksi".
Miten känsäiset kädet! Ja niin paksut kengät.
Hän on vain typerä ja kömpelö työläispoika.
Mitä pidät hänestä? Et ole sanonut hänestä mitään.
En tiedä mitä sanoisin. - Kuiskaa minulle.
Mitä mieltä olet? - Minusta hän on kopea.
Entä muuta? - Minusta... hän on hyvin sievä.
Entä muuta? - Minusta hän on pilkallinen.
Haluaisin mennä kotiin. - Etkä tavata häntä enää koskaan?
Haluan tavata hänet vielä. - Sitten sinä saat.
Saat tavata hänet. Mutta milloin? - Milloin kutsun hänet taas tänne?
Tänään on keskiviikko... - Täällä ei ole viikonpäiviä!
Tule takaisin kuuden yön kuluttua.
Saata hänet alas ja anna hänelle ruokaa.
"Herra sanoi Aaronille":
"Sinun tulee poikiesi ja sukukuntasi kanssa..."
"...kantaa vastuu pyhäkköä vastaan tehdyistä rikkomuksista..."
Mitä täällä on tekeillä? Nyt riittää!
Mene paikallesi, Pip.
Nyt luemme yhdessä, hiljaisella äänellä.
"Ja Herra sanoi Aaronille":
"Sinun tulee poikiesi kanssa..."
Voisitteko opettaa minulle? - Mitä?
Kaiken. Haluan osata kaiken.
Kaiken? Hyvät tavaton.
Se voi viedä kauan aikaa. Mistä tämä innostus?
Tiedätkö talon nimen, poika? Se on Satis House.
Onko se kreikkaa vai latinaa? - Kreikkaa, latinaa tai hepreaa.
Tai kaikkia kolmea. Se tarkoittaa "kylliksi".
Kummallinen nimi. - Älä vitkastele.
Se tarkoittaa, että talon omistaja ei toivoisi itselleen mitään muuta.
Ne ihmiset tyytyivät vähään.
Onko tässä se poika? - Se ei kuulu teille.
Olemme odottaneet tyttöä. - Koko aamun!
Haluamme vain auttaa.
Neiti Havishamin köyhät sukulaiset. Hän kutsuu heitä korppikotkiksi.
Älä välitä heistä.
Ovatko he teidänkin sukulaisianne? - Eivät. Minulla ei ole sukulaisia.
Eikö neiti Havisham... - No?
Olenko sievä? - Olette varsin sievä.
Olenko pilkallinen? - Ette niin kuin viimeksi.
Mikset sinä itke? - En halua.
Kukas täällä on?
Sinä siis olet se poika.
Olen nähnyt monia poikia. Melkoisia vintiöitä, joten käyttäydy hyvin.
Odota täällä tanssisalissa.
Miksi sitä luulet? - Kakuksi.
Se on hääkakku. Minun hääkakkuni.
Ota minua kädestä. Kävele kanssani.
Tänään on syntymäpäiväni. En halua että minua muistetaan.
Tänä päivänä, kauan ennen syntymääsi...
...kakku tuotiin tänne. Olemme kauhtuneet täällä yhdessä.
Hiiret ovat nakertaneet sitä, ja minua vieläkin terävämmät hampaat.
Kun tuho on täydellinen -
ja morsiuspukuun puettu ruumiini makaa pöydällä...
Silloin hän saa kirouksensa. - Kuka?
Neiti Havisham, näytätte voivan hyvin. Onnea syntymäpäivänä.
Korppikotkat.
Estella, anna pojalle ruokaa.
Kuka olet? Kuka antoi sinulle luvan hiiviskellä täällä?
Estella. - Estella? Se noita.
Peru sanasi. - Enkä peru.
Taistellaan. Normaalit säännöt.
Taistele, taistele!
Sinä voitit. Kunnia on palautettu. Näkemiin.
Tulet takaisin ylihuomenna. Sen jälkeen joka toinen päivä.
Älä odota palkkiota.
Saat suudella minua, jos haluat.
Englannin kuninkaat. - Henrik III...
Edvard I, Edvard II ja Edvard III. Rikhard...
Henrik... - Miten te voitte?
Mitä? - Tietää niin paljon.
Tieto tarttuu minuun... kuin itsepintainen yskä.
Vanha Clem alasimeen lyö
Vanha Clem tee sepän työ
Onko jotain hullusti? - Miksi sanoit sotilasta "soltuksi"?
En halua paksuja kenkiä, en känsiä enkä olla moukka!
Saanko kertoa sinulle salaisuuden? - Kerro pois.
En halua sepäksi. Haluan olla herrasmies.
En oikein tiedä... Sinähän pidät pajasta ja Joesta?
Etkö ole onnellisempi siellä? - Minulla on omat syyni.
Jotka liittyvät tiettyyn nuoreen naiseen, oletan. Prinsessaasi.
Yks, kaks, kol, nel... Yks, kaks, kol, nel...
Yks, kaks, kol...
Estella! Mitä sinä teet?
Opetan Pipiä tanssimaan kuin herrasmies.
Haluan tavata sepän.
Joe.
Olette siis pojan sisaren mies.
Koska olen nainut sisaresi... - Sano vain "kyllä".
Kyllä hän on.
Ja olette aikeissa tehdä pojasta oppipoikanne?
Olemme aina olleet parhaat ystävät, Pip -
ja olemme kuvitelleet, että se olisi juhlaa.
Onko poika ilmaissut tahtonsa? - Hänkin haluaa juhlaa...
Anna rahakukkaroni, Estella.
Pip saa palkan ajastaan täällä.
Tässä on 25 guineaa. Anna ne uudelle oppimestarillesi.
Kas noin.
Olet nyt seppä. Hyvästi.
Ethän vain häpeä olla seppä? - En.
Sitten sinä olet seppä. Hyvästi.
Mutta... Tulenko vielä takaisin?
Et. Hyvästi, Pip. Olet ollut hyvä poika. Hyvästi.
Tule, Pip. Mennään.
Ehkä tapaamme vielä.
Tuskin tapaamme.
Pip? Tule, pojuseni.
Pip? - Saanko?
Biddy, toivoisin...
Jatka. Pip?
Toivoisin, että voisin rakastua sinuun.
Saanko olla rehellinen? - Tietysti.
Toivoisin että rakastaisin sinua ja työtäni pajassa -
ja että voisimme istua tässä kuin kaksi aivan eri ihmistä.
Toivoisin että olisin tyytyväinen. Mutta...
Mutta et ole.
Tyytyisitkö sinä minuun? - Ehkä. Mutta tyydynkin aika vähään.
Ajatteletko häntä usein?
Pip! Sinua kysytään.
Oletteko Philip Pirrip? Pip? - Olen kyllä.
Ja hän on lankonne Joe Gargery. - Pitää paikkansa.
Ja vaimonne? - Kuollut. Heikko sydän.
Hän kuoli viisi vuotta sitten. - Surunvalitteluni.
Minä olen Jaggers. Olen asianajaja, ja asiani on melko epätavallinen.
Välitän teille tarjouksen viedä oppipoikanne täältä pois.
Voin kertoa teille, että hänellä on loistava tulevaisuus.
Hän on perinyt sievoisen omaisuuden, ja sen nykyinen haltija -
toivoo että hänet tuotaisiin Lontooseen ja kasvatettaisiin herrasmieheksi.
Onko teillä jotain sitä vastaan? - En usko.
Ehtona on, että säilytätte nimen Pip. Eihän se haittaa teitä?
Ei suinkaan.
Lisäksi hyväntekijänne nimi on pidettävä salassa.
Ette ehdottomasti saa tehdä minkäänlaisia tutkimuksia asiassa.
Onko selvä? - On.
Herra Gargery. Tämä on teille.
20 guineaa korvaukseksi siitä, että menetätte apulaisen.
Kelpo korvaus.
Jos luulette, että raha voi korvata pojan menetyksen...
Jaloa puhetta. Haluatteko rahat? - Tulkaa, jos teissä on miestä.
Tulla nyt omaan kotiini...
No niin! - Nyt riittää!
Joe!
Mitä pikemmin, sen parempi. Sanoisimmeko viikon kuluttua?
Mitä minä tekisin Lontoossa? Mikä olisi työni?
Ammattini? - Teistä tulee herrasmies.
Olen holhoojanne.
Näkemiin.
Olen aina sanonut, että nimetön vaatii ympärilleen hienon peitteen.
Kiiltosilkkiä, hyvät naiset. Miksi peittää se nankiinilla?
Niin, miksi? - Eihän se silloin näkyisi!
Herra Pumblechook? - 7 x 16, vastaa heti.
Liian hitaasti! - Minulla on uutisia.
Olen saanut vähän rahaa.
Tästä tulisi hieno kesäpuku. Jos sallitte?
Tunnustelkaa. Kangas vangitsee valon!
Suosittu kuosi Lontoon nuorten herrojen keskuudessa.
Ja vielä... Tämäkin sopii teille.
Hyvin sopiikin. Puku sekä päivään että iltaan.
Ehkä vielä hienot kengät? - Kenkiä meillä ei ole.
Ällistyttävää!
Aih! - Se tietää onnea!
Näkemiin, Pip!
Ehkä haluaisitte jotakin... - Mikä kiihottaa ruokahalua...
Teetä tai suklaata...
Pip!
Tule lähemmäs! Tule luoksemme.
Miten komea sinä olet!
Muistathan serkkuni Sarah Pocketin? Hän on nyt palveluksessani.
Neiti Havisham, tulin sanomaan hyvästit, koska...
Tiedän jo! Tapasin herra Jaggersin, tiedän kaiken.
Olet saanut salaisen hyväntekijän.
Niin.
Eikö olekin ihmeellistä? - Todella ihmeellistä...
Menkää.
Toivoin että... - Hän opiskelee ulkomailla.
Häntä ei voi tavoittaa. Kauniimpi kuin koskaan. Kaikkien ihailema.
Pelkäätkö menettäneesi hänet? Ole kärsivällinen. Tapaatte varmasti vielä.
Toivon niin.
Haluan sanoa miten kiitollinen... - Ei sanaakaan, Pip.
Säilytäthän nimesi.
Näkemiin, Pip.
Varokaa! - Sisälmyksiä?
Katso eteesi! Mene matkoihisi!
Suokaa anteeksi...
JAGGERSIN ASIANAJOTOIMISTO
Pip-herra? Herra Jaggers tulee pian, hän on kokoamassa todisteita.
Ovatko nuo muotokuvia?
Aitoja kipsivaloksia Newgatessa hirttämällä teloitetuista.
Murhaajia ja testamentinväärentäjiä. Viekkaita miekkosia.
Mutta todisteet olivat vahvoja. Nyt ei enää olla viekkaita!
Sain sormukset mieheltä.
Eivät kovin arvokkaita, mutta helppoja kantaa mukana.
Siinä elämänohjeeni: Hanki mukana kannettavaa omaisuutta.
Siellä tulee herra Jaggers. - Tiedän vain mitä tiedän.
Päivää, Pip-herra. - Mitä te tiedätte, herra Jaggers?
Onko Wemmickille maksettu? Päästäkää takistani.
Sujuiko matka hyvin?
Miltä minun juttuni tuntuu? - Täällä ei ajatella tunteita.
Sisään, Pip-herra.
Perääntykää!
Tapasitte jo herra Wemmickin.
Hän hoitaa raha-asiat, joten näette häntä usein.
Tuoko on uusi pukunne?
Räätälille, hatuntekijälle, suutarille, neulekutomoon. Ostakaa luotolla.
Olen ilmoittanut teidät herraklubiin.
"Lehdon peipot", mainio klubi herrasmiehille.
Taskurahanne, Pip-herra. Siinä on teille riittämiin.
Asutte tilapäisesti Barnard's Innissä.
Siellä voin valvoa teitä ja pelastaa teidät, kun otatte harha-askeleita.
Niiltä te ette välty, Pip-herra.
Mutta se taas ei ole minun syyni.
TULEN PIAN
Pip-herra? Olen hyvin pahoillani.
Koska tulette maalta, ajattelin että pitäisitte varmaan mansikoista.
Tai mansikkahillosta...
Huoneenne on vaatimaton, mutta tuskin meille siitä riitaa syntyy.
Kädet ylös. Noh!
No niin. Nostakaa kätenne.
Pitäkää puolenne. Normaalit säännöt. - Anteeksi?
Kuljeksiva poika.
Kalpea nuori herra.
Olin siellä Sarah-tätini kanssa kokeeksi.
Neiti Havisham ei halunnut nähdä minun leikkivän.
Hän ei kai pitänyt minusta. Hänellä on huono maku.
Muuten Estella ja minä olisimme voineet olla mitä-se-nyt-on. Kihloissa.
Mutta kohtalo halusi toisin.
Sepä ikävää. - Ei suinkaan. Se tyttö on noita.
Kova ja kopea ja äärettömän oikukas.
Kasvatettu kostamaan neiti Havishamin puolesta kaikille miehille.
Miksi hän haluaisi kostaa? - Hyvä ihme, ettekö tiedä?
Neiti Havisham oli hyvin rikas ja varsin ylpeä. Hemmoteltu lapsi.
Hänen äitinsä kuoli, kun hän oli pieni, ja isä nai keittäjän.
He saivat pojan - Arthurin. Miten sen sanoisin... avioliiton ulkopuolella.
Minun pitää huomauttaa, ettei Lontoossa viedä veistä suuhun.
Ja haarukkaa pidellään yleensä alhaalta päin.
Ettehän pahastu? - En suinkaan, olen kiitollinen.
Muistakaa ääntää huolellisesti. - Totta kai.
Neiti Havisham tapasi miehen, jota hän rakasti syvästi ja intohimoisesti.
He kihlautuivat.
Mies ostatti neidillä velipuolensa osuuden panimosta ylihintaan.
No niin... Ja sitten koitti se suuri päivä.
Leningit oli ostettu, häävieraat olivat saapuneet...
Juhla-ateria oli katettu, kaunis kakku leivottu.
Silloin sulhanen kirjoitti kirjeen, ja hänen veljensä toi sen perille.
Kello yhdeksän, kun morsian pukeutui häitä varten?
Se selittää kellot.
Sulhanen ja Arthur halusivat yhdessä murskata hänen sydämensä.
Ja... siinä he kyllä onnistuivat.
Mitä sinä puuhailet, Herbert? - Olen kauppa-alalla. Siinä rikastuu.
Joskus vielä tuon silkkiä ja mausteita Egyptistä...
...ja norsunhampaita Ceylonista. - Ja mitä teet nyt?
Olen kirjanpitäjä. Mutta minulla ei ole varaa avioitua sydämeni valitun kanssa.
Ansaitseeko kirjanpitäjä hyvin? - Ei suinkaan. Ei penniäkään.
En oikein pidä nimestä Pip.
Koska olemme harmonisia, ja te olette ollut seppä... Sopisiko Händel?
Händel sävelsi kappaleen Harmoninen seppä.
Pahastuisitteko? - Pidän nimestä!
Seurueen punatulkkuna ja arvoisan peipon -
tiklin ja nokkavarpusen nimissä...
Vallitkoon herraseurassamme aina yhtä iloinen tunnelma!
Hyvät herrat!
Lehdon peipoille!
He ovat mitä parhaita veikkoja!
Kuules, poika! Sinä juuri! Heitähän peltopyy!
Heitä tänne peltopyy.
Antaa tulla!
Ohoh...
Pip, niinhän se oli? - Pirrip.
Pirrip?
Pip Pirrip?
Jopas jotakin. Mistä olette kotoisin?
Perheenikö? - Kentistä! Kentin Pirripejä.
Kuulostaa omenalajikkeelta.
Heitä!
Ei tämä vie kauan. Hän on niin innokas.
Händel, tässä on morsiameni Clara. Enkö olekin onnenpoika?
Herbert kulta... - Hauska tutustua. Mennäänkö?
Liian kallista sinulle, Herbert! Mitä teemme täällä?
No? Mitä sanotte?
Ja minä maksan, totta kai. - Olet kirjanpitäjä, Herbert.
No?
No jaa...
Päivää.
Haluaisin mielelläni tavata ne peipot.
Huomisiltana? Ei mitään virallista. Kello kuudelta?
Anna hänelle rahat. - Hyvä on.
En oikein ymmärrä häntä.
Hän on salaperäinen.
Kuin Australia. Älkää pahastuko, kysymys on vain ammattiasioista.
Ellei teillä ole illaksi muuta, lähtekää mukaani Walworthiin.
Voin näyttää teille puutarhan ja pari nähtävyyttä.
Katsokaa. Tiedän mitä ajattelette...
Kuin maalla.
Olen tehnyt kaiken itse.
No niin... Esittelen teidät nyt isäukolleni.
Mitenkäs sinä voit? - Hyvinhän minä, John.
Tässä on Pip-herra. Vaikket mitään kuulekaan.
Nyökätkää vain. Nyökätkää ja räpyttäkää silmiänne.
Nyökyttelette vain. Minä kuumennan hiilihangon.
Mennään alas rappuja.
Nyt, John!
Olkaa niin hyvä, Pip-herra. Pankaa se tuohon.
Minä kuulin sen!
Mitä herra Jaggers tästä sanoo? - Hän ei ole nähnytkään paikkaa.
Linnassa en muistakaan herra Jaggersia.
Olisi ystävällistä, jos tekisitte samoin.
Hyvä on, ymmärrän teitä. - Mutta annan teille yhden neuvon.
Kun illastatte herra Jaggersin luona, katsokaa hänen taloudenhoitajaansa.
Se nainen on oikea kesy villieläin.
Hyvät herrat! - Arvoisa isäntämme, tässä on Bentley Drummle.
Vallitkoon peippojen herraseurassa aina yhtä iloinen tunnelma.
Sanoinhan että pystyt siihen.
Sanohan, kuka tuo Hämähäkki on? Tuo murjottava mies.
Hän on Bentley Drummle. Maan rikkaimpia nuorukaisia.
Omistaa melkein koko Derbyshiren. - Bentley Drummle. Varsin lupaavaa.
Molly? Huolehdi siitä, että nuorenmiehen lasi on täynnä koko illan.
Taistele, Drummle!
Minä veikkaan Bentleyä!
Silkkaa tuuria. - Pip voitti sinut reilussa väännössä.
Eikö tämän pitäisi olla herrasmiesten klubi?
Pitääkö täällä otella moukkia vastaan?
Mitä tarkoitatte? - En mitään pahaa, vannon sen.
Päinvastoin, onnittelen teitä.
Teillä on sepän käsivarret.
Lisää viiniä, Molly.
Voima? Näytän teille missä on voimaa.
Näytä käsivartesi. Molemmat.
Näytä ne!
Niissä on voimaa.
Harvalla miehellä on tämän naisen voimat.
Hyvät herrat, haluan kohottaa maljan.
Teidän maljanne, herra Drummle. - Terveydeksi!
Anteeksi se ikävä välikohtaus. - Ei se mitään.
Pidin siitä Hämähäkistä. - Minä en.
Olet oikeassa. Pysyttele erossa hänestä.
Mutta hän on lupaava.
Jos olisin ennustaja... Vaikka en tietenkään ole.
Tiedäthän mikä minä olen.
Mene nukkumaan.
Herätkää! Herätkää!
Teitä kysytään.
Olenhan sanonut ettei minua saa herättää...
Mitä kuuluu, Pip?
Toin sinulle paahtohaarukan, mutta sitä tuskin tarvitaan.
Mainiota. Kiitos.
Teetä vai kahvia? - Teetä. En oikein kestä kahvia.
Nyt kun olemme kahden, sir... - Älä sano minulle sir.
Nyt kun olemme kahden, Pip, voin kertoa syyn täällä olooni.
Olen nimittäin saanut viestin eräältä neiti A:lta.
Neiti A:lta? - Neiti Avishamilta.
Hän haluaa tavata sinut tärkeän asian vuoksi.
Joe, tässä on hyvä ystäväni Herbert Pocket.
Herra Gargery, olen kuullut teistä paljon.
Mitä minusta on kertomista? - Paljonkin. Nyt juhlitaan!
Eikö olekin vähän toista?
Paikka ei ole kovin kummoinen, mutta minusta Lontoon hienoin.
Ja säilötty ankka on herkullista!
Anna se hänelle.
Joe?
Mitä pidätte Lontoosta? - Mikä paikka!
Mutta en kyllä haluaisi asua täällä.
Biddyltä terveisiä. Hän on nyt opettaja. Opettanut minuakin.
Veitsi: V-E-I-T-S-I. Haarukka: H-A-A-R-U-K-K-A.
Lisää viiniä? - Kiitos.
Joe! Ei sinun tarvitse juoda lasia tyhjäksi.
Eikä nenä saa koskettaa lasin reunaa.
Suokaa anteeksi, hyvät herrat...
Taidankin sitten lähteä. - Nytkö jo?
Pane rahasi pois. - Vaadin ehdottomasti.
Etkö jäisi yöksi? - En. - Anteeksi!
Luojan tähden! Pane rahasi pois!
Saanko saattaa sinut vaunuille? - Löydän itsekin.
Ehdimme tuskin jutella. Voin näyttää sinulle paikkoja.
Emme sovi yhteen täällä.
Minä kuulun vain pajaan, keittiöön ja soille.
Tule käymään pajassa niin näet seppä Joen. Ja se olisi juhlaa.
Mutta tänne minä en kuulu. Jumalan siunausta, rakas ystävä.
Löydätte tien.
Pip! Mitä sinulle kuuluu?
Suutelet kättäni kuin olisin kuningatar.
Halusitte tavata minut.
Pip.
Minut lähetetään Lontooseen. Esiteltäväksi korujeni kanssa.
Haluatko että sinua esitellään? - Turha kysymys.
Emme me voi valita. Meidän on toteltava.
Näin sinut sinä päivänä. Kun taistelit kunniastani.
Merkillistä että katselin piilosta, mutta niin vain tein.
Nautin siitä kovasti. - Sain siitä hyvän palkkionkin.
Niinkö?
Suutelit minua.
Pip raukka...
Luulet kai olevasi satujen ritari.
Raivaat tiesi orjantappuroiden halki, päästät valon sisään, saat prinsessan.
Mutta minulla ei ole sydäntä. - Kauneus ja sydän kuuluvat yhteen.
Minulla on sydän, johon voi iskeä ja jota voi ampua. Se voi lakata lyömästä.
Mutta siinä ei ole mitään pehmeää. Ei sympatiaa, ei tunteita.
Se ei kuuntele loruja. Minut on kasvatettu sellaiseksi.
Olen tosissani. Jos meidät saatetaan yhteen, sinun on uskottava minua.
Meidän molempien vuoksi.
En voi. Enkä halua.
Olen nyt joka tapauksessa sanonut sen.
Tule. Neiti Havisham haluaa nähdä sinut entiselläsi.
Onko hän kaunis? Viehkeä? Hyvin hoidettu?
Ihailetko häntä? - Totta kai.
Rakasta häntä! Miten hän sinua kohteleekin.
Vaikka hän repisi sydämesi kappaleiksi, rakasta häntä!
Olen huolehtinut hänestä ja kasvattanut hänet saamaan rakkautta.
Tiedätkö mitä rakkaus on? Sokeaa uhrautuvuutta. Nöyryytystä.
Alistumista. Taipumista. Kuten minäkin annoin sydämeni ja sieluni.
Neiti Havisham? Riittää tältä päivältä.
Pip, tehtäväsi on saattaa Estella huomenna Lontooseen.
Joten menehän vuoteeseen.
Neiti Havisham. Tekisimmekö pienen kierroksen?
Yhden vain.
Rouva Brandley saa sievoisen summan esittelemisestäni.
Minun ja korujeni. Meidät esitellään ihmisille ja ihmiset meille.
Saanko tavata sinut? - Sitä neiti Havisham odottaakin.
Jos aikatauluni sallii.
Viini- ja jalokivikauppiaan sekä vedonlyönnin välittäjän lasku...
Olet totta vie ottanut harha-askelia.
Aion hillitä itseni. - Vaikkei se minulle kuulukaan.
Anna Pip-herralle tarvittavat rahat.
Suokaa anteeksi.
Hyvää päivää. Tervetuloa toimistooni. Mukava nähdä taas teitä.
Haluan kohottaa maljan tuntemalleni naiselle.
Richmondilaiselle ladylle. Hän on kaunotar vertaansa vailla.
Neiti Estella Havisham.
Tunnen hänet! - Tunnetko?
Voi luoja... - Et tiedä hänestä mitään!
Olen totta puhuen tanssinut hänen kanssaan.
Useita kertoja. - Valehtelet!
Niinkö? Tule mukaan.
Pois tieltä!
Pois tieltä, pois tieltä!
Jättäkää neiti rauhaan!
Valssi!
Tanssi ei ole päättynyt. - Ottakaa kätenne pois.
Pip! Etkö sinä koskaan kuuntele?
Miten voit antaa rakkautesi tuolle miehelle?
Kynttilä houkuttaa hyönteisiä. Minkä se sille voi?
Mutta sinä voit. - Jos siitä välittäisin.
Sinun pitää välittää!
Miten voit rohkaista noin halveksittua ja kelvotonta öykkäriä kuin Drummle!
Hänellä ei ole muuta kuin rahaa! - Älä suhtaudu siihen noin tunteella.
En voi sille mitään. Hymyilet hänelle, et minulle...
Sinuako minun pitäisi pettää?
Petätkö häntä? - Häntä ja monia muita. Kaikkia miehiä.
Kaikkia paitsi sinua. - Ja miksi säästät minut?
Miksi luulet?
Kaunis ilta, eikö totta?
On kuulemma tulossa myrsky.
Estella, herra Drummle toivoo seuraasi.
Nyt heti.
Haloo?
Herbert? Oletko jo kotona?
Kuka siellä?
Kuka te olette? - Odotahan, shh.
Miten pääsitte sisälle?
Hyvä luoja...
Mitä?
Teit jalon teon, poikani.
En ole unohtanut sitä.
Ei teidän tarvitse olla kiitollinen siitä minkä tein lapsena.
Teidän pitää ymmärtää... - Ymmärtää mitä?
Ettemme enää voi olla tuttavia. Elämäni on muuttunut.
Hauskaa että voitte hyvin ja että rikos on sovitettu, mutta teidän pitää mennä.
Emmekö voisi ensin ottaa lasilliset?
Miten olette itsenne elättänyt? - Lampaankasvattajana.
Uudessa maailmassa. Tuhansien mailien päässä.
Olette selviytynyt hyvin. - Oikein hyvin. Kuten kaiketi sinäkin.
Niin... olen kyllä. Kiitos.
Luvallanne haluaisin antaa teille lahjan.
Muistoksi menneistä ajoista.
Ennen kuin lähdette.
Tässä on lahjasi.
Saanko olla niin röyhkeä ja kysyä, miksi olet pärjännyt niin hyvin?
Sain vähän rahaa. - Keneltä?
En saa sanoa hänen nimeään. - Saanko arvata tulojesi suuruuden?
Onko ensimmäinen numero viitonen?
Ja sinulla on holhooja. Asianajaja. Jonka nimi alkaa J:llä?
Se J. Ehkä antoi minulle osoitteesi, kun tulin Portsmouthiin.
Herra Jaggers?
Niin, rakas poika. Olen tehnyt sinusta herrasmiehen.
Vannoin, että jokainen ansaitsemani lantti tulisi sinulle.
Raadoin, että sinulla olisi parempi.
Raadoin että sinun ei tarvitsisi tehdä työtä.
Minä tein sinut. Olen isäsi.
Ette te ole isäni! - En olekaan, olen toinen isäsi.
Olet poikani. Ei vaan merkitset minulle vieläkin enemmän.
Katso nyt itseäsi, poika! Katso miten asut!
Tämä kelpaisi lordille. Kello ja sormus...
Ja kankaat ja vaatteet!
Ja kirjasi myös...
Olethan lukenut ne kaikki? Sinun pitäisi lukea ne minulle.
Olisin niin ylpeä siitä että olen luonut sellaisen miehen kuin sinä.
Haluan nukkua. Pitkään ja sikeästi. En ole nukkunut vähään aikaan.
Pidä vahtia, poika. Tule tänne.
Minun on oltava varovainen. Minulla ei ollut lupaa palata.
Jos jään kiinni, saan kuolemantuomion.
Panitteko henkenne alttiiksi vuokseni? - Niin minä tein.
En edes tiedä nimeänne. - Magwitch. Abel Magwitch.
Onko se totta? - En halua kuulla mitään.
Onko se mitä kuulin totta? - Kuuleminen edellyttää puhetta.
Et voi kuulla puhetta Australiasta saakka.
Minulle on uskoteltu... - Ei mitään. Uskoit mitä halusit.
Vastuu ei ole minun.
Olen ymmärtänyt, että setäsi on käymässä luonasi.
Onko se totta? - On.
Hyvä. Ehdotan että hän saa uusia vaatteita.
Ja että hän pysyy enimmäkseen sisällä -
ja leikkaa hiuksensa.
Ja jos kirjoittaisit ystävällesi Australiaan -
voit liittää kirjeeseen tämän. Tämänhetkisten varojemme summan.
Tehtäväni on päättynyt. Näkemiin.
Kaikki aikani Satis Housessa... Olin vain harjoitussydän.
Estellaa ei ollut tarkoitettu minulle. Ja te, holhoojani, tiesitte kaiken.
Niin... Voit ehkä yhtä hyvin kuulla sen minulta.
Hämähäkki on tehnyt siirtonsa.
Voinko auttaa teitä?
Avaa portti, Drummle! - Sepänpoika!
Älä menetä malttiasi.
Olet kai hävinnyt jo tarpeeksi?
Pip? Pip!
Nyt riittää! Voin sanoa Estellalle sanottavani teidän kuultenne.
Neiti Havisham. Kun kutsuitte minut kotiinne, tulin palvelijana.
Tyydyttämään oikkunne ja saamaan siitä maksun.
Ja kun luulin teitä hyväntekijäkseni...
Niin, annoin sinun luulla niin.
Oliko se ystävällistä?
Ystävällistä! Olisinko minä ystävällinen?
Ei. Minusta oli hauskaa piinata muita.
Sait maksun. Mitä muuta toivot?
Estella...
Tiedät että rakastan sinua. Olen rakastanut alusta asti.
Toivoin että neiti Havisham olisi halunnut meidän saavan toisemme.
Ajatus oli kaiketi typerä.
Neiti Havisham nauttii siitä, että olen juuri niin onneton kuin hän toivoikin.
Puhut tunteista. Sellaista minä en voi ymmärtää.
Ymmärrän kun sanot että rakastat minua, mutta sanat eivät kosketa minua.
Etkö kuunnellut varoitustani?
Se oli luonnoton! - Ei minulle!
Ja kuitenkin rakastan sinua.
Tiedän etten koskaan saa sinua. Ja silti rakastan sinua.
Mutta rukoilen sinua: Älä menen naimisiin Bentley Drummlen kanssa.
Ota kuka muu tahansa. - Liian myöhäistä.
Menen naimisiin hänen kanssaan. Häitä valmistellaan jo.
Neiti Havisham... - Päätös on minun!
Neiti Havisham neuvoo odottamaan. Harkitsemaan.
Mutta olen väsynyt elämääni.
Saamme hyvän elämän.
Anna minulle kätesi.
Ole onnellinen. Se menee ohi. Katoan ajatuksistasi viikossa.
Ajatuksistani? Olet jokaisessa ajatuksessani.
Olet osa olemassaoloani, osa minua.
Olet joka ajatuksessa. Joka sanassa jonka olen lukenut tänne tultuani.
Olet joki, laivojen purjeet, meri, pilvet, Lontoon kivet...
Viimeiseen hetkeeni sinä pysyt minussa.
Se mikä on hyvää, ja mikä on pahaa.
Minä ajattelen aina sitä mikä on hyvää.
Jumala sinua siunatkoon.
Niin ylpeä... Niin kova.
Olen se minkä olette minusta tehnyt.
Olette äitini, mutta en koskaan ole nähnyt kasvojanne päivänvalossa.
Olette opettanut minulle, ettei päivänvaloa olekaan.
Että se olisi vahingoittanut teitä, ja että se vahingoittaisi minuakin.
Olen teidän luomuksenne.
Tällaisen te minusta teitte.
Estella? Lähde mukaani.
Haluaisin auttaa herra Pocketia. Käyttää jäljellä olevat rahat hyvään.
Haluaisin antaa hänelle aseman.
Velat vähennettynä jäljellä on 500 puntaa. Ystävälle?
Viimeistä penniä myöten. Mitä sanotte?
Toimistossa olisin neuvonut teitä valitsemaan sillan.
Niistä kuudesta, joilta voitte heittää rahat veteen.
Se on nopein ja tuskattomin tapa päästä niistä eroon.
Niin olisin neuvonut toimistossa.
Mutta mitä neuvotte kotonanne? Mitä neuvotte Walworthissa?
Walworthissa neuvon että...
...katson mitä voin tehdä.
Päästä irti!
Päästäkää irti! - Magwitch!
Päästäkää hänet! Magwitch!
Hän haluaa ostaa meille talon Hyde Parkin viereltä. Ja vaunut ja hevoset.
Etkö voi suostua? - Miten minä voisin?
Hän olisi voinut murhata sinut kuten yritti murhata erään toisen.
Mutta hän etsi sinut henkensä uhalla. - Hän pitää minua poikanaan.
Ajatus on minusta vastenmielinen. Mutta hän ei saa joutua vangiksi.
Hyvät herrat...
En tee tarinastani legendaa, kerron sen vain lyhyesti ja koruttomasti.
Vankilaan ja ulos. Vankilaan ja ulos.
Sellaista oli elämäni, kunnes tapasin "poikani".
Olen kokenut kaiken muun paitsi hirttämistä.
Olen kerjännyt ja varastanut, havitellut kaikkea toisen omaa.
20 vuotta sitten, kun olin rahaton ja toivoton -
tapasin erään miehen hevoskilparadalla.
Hänen nimensä oli Compeyson.
Compeyson? - Niin.
Anteeksi. Kertokaa vain.
Compeyson oli herrasmies. Hyväkäytöksinen ja komea.
Käynyt sisäoppilaitoksen. Hän oli minua nuorempi mutta osasi paljon.
Vaimonsa kanssa hän aikoi pettää erästä naista velipuolensa avulla.
Suunnitelma oli kehno, mutta tein osuuteni.
Tein oman pienen osuuteni enkä ole siitä ylpeä.
Hyvä, Abel!
Minullakin oli silloin vaimo.
Olitteko naimisissa? - Samantekevää.
Se oli vaikeaa aikaa. Olin Compeysonille aina velkaa.
Hän höykytti minua, altisti vaaroille, sain raataa vuosikausia.
Kunnes olin hänen orjansa.
Lopulta jäimme kiinni rahanväärennyksestä.
Ja Compeyson halusi, että kumpikin hoiti oman puolustuksensa.
Myin kaiken saadakseni Jaggersin. Mitä hyötyä siitä nyt oli.
Puolustaja kehui miten Compeyson oli hyvin kasvatettu ja koulutettu ja...
Ja shropshirelainen herrasmies. - Herrasmies.
Huonon vaikutuksenne vuoksi...
Compeyson armahdettiin hyvän luonteensa ja huonon seuransa vuoksi -
ja minusta esitettyjen kirottujen valheiden perusteella.
Ja minut tuomittiin... syyllisenä.
Syyllisenä.
Paljonko saitte? - Neljätoista vuotta.
Hän sai kaksi.
Myöhemmin hän ilmestyi vankilaivaani. Vannoin pieksäväni hänet.
Ja pieksinkin. Luulin hänen hukkuneen ja uin maihin.
Piilouduin hautojen väliin ja kadehdin niiden asukkaita -
kun poikani löysi minut.
Poikani.
Onko Compeyson kuollut?
Jos hän elää, hän toivoo että olisin kuollut.
Ja että olisi kuollut, jos löydän hänet.
Mikä oli sen naisen nimi? - Havisham. Neiti Havisham.
Kertokaa minulle Compeysonista.
Viekas mies. Vaarallinen.
Elääkö hän? - Tietääkseni.
Setäsi pitäisi pakata laukkunsa. Jos hänet löydetään, hänet hirtetään.
Ja herra Compeyson tuskin toivoo hänelle hyvää.
Abel on palannut! Hän ei ikinä saa tietää, mitä me teimme.
Se oli iljettävää! - Hän ei koskaan saa tietää mitään.
Enkö luvannutkin... - Että tyttö olisi turvassa!
Että hän saisi uuden elämän!
Kertokaa minulle, Jaggers. Kuka "tyttö"?
Magwitchilla ja Mollylla oli tytär. Suloinen pieni tyttö.
Mutta Molly oli yhtä kiivas kuin miehensä ja halusi kostaa.
Compeyson oli turvassa vankilassa, mutta ei hänen vaimonsa.
Molly löysi hänet. Hirvittävä rikos.
Kylmäverinen ja häikäilemätön. Jos Molly sen nyt teki.
Mutta syyllisyys ja oikeuden päätös ovat kaksi eri asiaa.
Kuvittele että murhasta syytetty nainen tapaa lainopillisen neuvojansa.
Kuvittele että tätä neuvojaa on pyydetty löytämään lapsi -
jonka omituinen nainen haluaa adoptoida ja kasvattaa.
Kuvittele vielä, että neuvoja sanoi lapsen äidille:
Anna lapsi minulle. Koetan saada sinut vapaaksi.
Olipa tuomio vapauttava tai langettava, lapsesi pelastuu joka tapauksessa.
Lapsi oli palkkionne.
Entä Magwitch?
Isälle kerrottiin... - Ei! Sano hänen nimensä!
Magwitchille kerrottiin, että lapsi kuoli tuberkuloosiin.
Entä jos se lapsi on menossa naimisiin maan rikkaimpiin kuuluvien kanssa?
Ja iljettävimpiin.
Estella ei ole Hämähäkin palkkio.
Estella on hänen rangaistuksensa.
Ja te järjestitte sen. - Asiakkaani käskystä.
Vain siksi.
Mitä neiti Havisham halusi lapsesta? - Sitä sinun pitää kysyä häneltä.
Mitä te halusitte lapsesta?
Halusin pienen tytön, jota saatoin rakastaa ja kasvattaa -
ja pelastaa omalta kohtaloltani.
Hän toi tytön tänne yhtenä iltana. Annoin hänelle nimeksi Estella.
Hän oli niin lempeä, ja niin kaunis.
Kun hän tuli, halusin vain pelastaa hänet kaikelta pahalta.
Mutta mitä kauniimpi hänestä tuli, sen vaikeampaa se oli.
Sanoillani, koruillani, opetuksillani...
Kaikella sillä varastin hänen sydämensä...
...ja korvasin sen jäällä.
Varastin hänen sydämensä...
...ja korvasin sen jäällä.
Pip... Oletko hyvin onneton?
Vihaatko minua? Varmasti vihaat. Mutta jos voit antaa anteeksi...
Anna anteeksi, anna anteeksi...
Anna anteeksi, anna anteeksi, anteeksi...
Myönnän että salaisuuksia on ollut liikaa.
Mutta kuka hyötyisi totuudesta?
Jos Estella saisi tietää, että hänen isänsä on tuomittu rikollinen -
ja hänen äitinsä murhaaja...
Kiittäisikö hän sinua siitä?
Viesti herralle. Asia on kaiketi hyvin kiireellinen.
ÄLKÄÄ MENKÖ KOTIIN - W.
Tuhositteko lappuni? - Tuhosin.
Älkää jättäkö todisteita. Hänestä tiedetään.
Poliisi! - He ovat täällä!
Palkkio hänen päästään on suuri. Kaikki Lontoossa etsivät.
Herbert ja minä saimme hänet juuri ja juuri ulos.
Höyrylaiva Antwerpeniin lähtee keskiyöllä.
Teidän on setänne kanssa noustava siihen.
Kannettavaa omaisuutta. Kootkaa kannettavaa omaisuutta.
Hän on turvassa, mutta haluaa tavata sinut.
Mitä käsillesi on tapahtunut? - Missä hän on?
Laiva lähtee keskiyöllä. Nousemme siihen kaupungin ulkopuolella.
Ei tarvitse odottaa enää kauan. - Kiitos, poikani.
Rakastan sinua. - Herbert...
Hän palaa hyvissä voimin.
Hänestä sinulla on minuun huono vaikutus.
Hän on oikeassa. Oletko varma...
En ole koskaan odottanut mitään hartaammin.
"Kello oli yksi yöllä."
"Sade takoi ikkunaruutuja, ja kynttiläni oli palamassa loppuun."
"Kynttilänpätkäni valossa näin otuksen keltaisen silmän avautuvan."
"Se hengitti..."
Onko jotain hullusti? - Ei suinkaan.
Istun tässä ja polttelen piippua rakkaan poikani seurassa.
Minulla oli kerran lapsi. En olen kertonut siitä sinulle.
Suloinen tyttö. Hän kuoli, kun oli vankilassa.
Mutta ei kulunut päivääkään, etten olisi ajatellut hänen kasvojaan.
Miten herttainen tyttö hän olikaan. Ja kun tapasin sinut -
muistutit minua hänestä. Ehkä siksi kiinnyin sinuun niin kovin.
Toivon että olen ollut hyvä sinulle tänä lyhyenä yhteisenä aikanamme.
Emme me eroa. Olemme laivassa tunnin kuluttua.
Siitä tiedämme yhtä vähän kuin siitä, mitä tuo joki kätkee pohjaansa.
Joen vesi virtaa sormien läpi ja katoaa.
Näetkö?
Kuunnelkaa!
Kuuletteko?
Soudetaan jokea alavirtaan.
Soutakaa.
Soutakaa, pojat!
Pysäyttäkää vene! - Siellä he ovat!
Nyt kaikin voimin! - Soutakaa!
Kuljetatte rikollista! Hänen nimensä on Abel Magwitch!
Ottakaa hänet kiinni ja kehottakaa antautumaan!
Jatkakaa!
Compeyson. - Soutakaa!
Pysäyttäkää vene!
Pian perillä!
Ne saavuttavat meitä!
Ei, ei! Ei saa!
Abel! Händel!
Abel! - Ota minua kädestä!
Pip!
Magwitch! - Meidän on päästävä tuonne!
Magwitch!
Anna minulle kätesi.
Abel! - Ei, Händel!
Abel!
Kaikki on menetetty. Päästit käsistäsi kaiken.
Joutuuko hän syytteeseen? - Joutuu, ja hänet hirtetään.
Voit vain toivoa, että hän kuolee ennen sitä.
Rahat ja maa menevät valtiolle.
Sinulle ei jää mitään. Ei penniäkään.
Ei puhuta siitä. Antaa hänen luulla, että olen herrasmies.
Minun on pakko osoittaa joukostanne kelvoton mies -
joka elettyään kunniallisesti vuosikaudet maanpaossa -
päätti palata maahan, jossa hänet oli julistettu lainsuojattomaksi.
Olipa hänen paluunsa syy mikä tahansa, vain yksi rangaistus on sopiva.
Rangaistus, joka on sama hänelle kuin teille kaikille.
Virkani valtuuttamana tuomitsen teidät kaikki kuolemaan.
Olkoon Jumala sieluillenne armollinen.
Onko teillä paljon tuskia? - En halua valittaa, rakas poikani.
Jos vain olisitte pysynyt poissa... - Enkä nähnyt sinun kasvojasi?
Toivoisin, että olisin paremmin ollut rakkautenne arvoinen.
Vaiti.
Herrasmies, Pip. Jonka itse loin.
Magwitch, minun on kerrottava. Tyttärenne, jota rakastitte...
Hän jäi eloon. Ja sai mahtavia ystäviä.
Hän elää ja on hieno nainen. Hän on hyvin kaunis.
Ja minä... Minä rakastan häntä.
En tunne teitä. - Kysymys on velasta.
125 puntaa, 15 shillinkiä ja kuusi penniä.
Ei minulla ole. - Emme niin luulleetkaan.
Tulimme pidättämään teidät.
Olkaa hyvä ja tulkaa mukaan. - Totta kai.
Pojuseni.
Onko se Joe? - Minähän tässä.
Anna anteeksi! - Pip, vanha veikko...
Olemme aina olleet ystäviä. Nuku nyt.
Ja kun taas olet kunnossa... Sitten kaikki on juhlaa.
Maksettu...
Maksettu.
Lähdin ennen kuin paranit. Tule niin juhlitaan lauantaina. - J.
Tulin niin pian kuin voin. Minun on kerrottava...
On hääpäiväni.
Biddy, en ikimaailmassa voi...
Pip?
Pip!
Katso, Biddy!
Tännepäin! Eteenpäin, sotilaat!
Haluatko että kannan sinua kuin lintua?
Tulkaa, rouva Gargery. Yks, kaks, kol...
Voi selkä parkaani! Mitä olet syönyt?
Pip!
Kaikki säästösi. - Rahaa se vain on.
Maksan takaisin joka pennin, vaikka se veisi...
Pip... Riittää.
Isä, isä! - Hiljaa! Tämä on työpaikka.
Tuon kirjettä eräältä naiselta. - Naiselta?
Kiinnostavaa.
Händel! Kirje sinulle!
Drummle kuoli kaksi vuotta sitten.
Hän potkaisi hevostaan, ja hevonen potkaisi takaisin.
Olen pahoillani. - Pip...
Suren, jos sinulla on surua. - En minä sure.
Teimme toisemme onnettomiksi, aivan kuten oli tarkoitettukin.
Minua on taivutettu ja muserrettu, mutta alan tulla eheäksi.
Olen matkustanut paljon.
Kuulin että olit täällä ja halusin tavata vanhan ystäväni.
Ainoan ystäväni.
Kun viimeksi tapasimme, lupasit että ajattelisit minua aina.
Olen ajatellutkin. - Sitä mikä minussa on hyvää.
Aina.
Olet osa minua. - Sanoit että olin laivoissa.
Ja joessa.
Rakastan sinua, Estella.
Olen iloinen siitä.
SubLand.info